Aldrig, aldrig, -
- aldrig nogensinde mere -
- skal vor skønne jord opleve, -
- at en person undertrykker en anden.
I 1994 blev Sydafrikas apartheidsystem omsider styrtet.
I forsoningens navn gav præsident Nelson Mandela amnesti til dem, -
- der fortalte alt og kunne bevise, at de havde handlet efter ordrer.
Ofrene fik lov at fortælle deres historie og møde gerningsmændene.
21.800 vidnede i Sandheds- og Forsoningskommissionen.
Nogle af historierne genfortælles her.
Orange Free State i Sydafrika, julen 1995
Kvægtyve.
Johan, hvor er de nu?
Johan, kan du høre mig?
Onkel Boetie! Onkel Boetie, er du der?
Det er mig, Inge. Far er taget efter dem.
Mor kan se dem fra døren. Hun siger ... Hvad, mor?
Far prøver at fange dem i pickup'en.
Det nye Sydafrika, som du beundrer, Anna.
Smid ham om i pickup'en.
De får en advarsel, men hvis de stikker af, er vi nødt til at skyde.
- Du dræbte ikke nogen, vel? - Nej.
Jeg ramte kun en af dem i benet.
Jeg hader dem for, at de tvinger mig til at skyde på et andet menneske.
Du burde lade politiet tage sig af det.
Det er ikke vores politi mere, Edward.
Det er ikke vores land mere.
Jagtsæsonen på hvide er gået ind.
Nu skal der ikke gå indtil næste jul, før vi ser jer igen.
Jeg kommer alene med drengene næste gang.
- Anna skal jo dække høringerne. - Sådan noget fis.
- Du er digter, Anna. Hvorfor? - Fordi jeg tror på det.
Det gør hun. Lidenskabeligt.
Du har udtalt dig nok om os, Anna. Hvorfor tager du deres parti?
Du skulle holde dig fra de høringer.
De giver afrikaanere hele skylden.
- Sandheden skal frem, far. - Jeg vil ikke høre på deres løgne.
Hvor er julestemningen blevet af?
Det er godt, du gør det, Anna. Jeg vil selv vidne.
- Godt, Anderson. - Det kommer ikke dig ved, Anderson.
Det kommer alle ved.
- Farvel og glædelig jul. - Fred.
Får din lillebror ikke et kys?
- Giv dog far et kys, Anna. - Nej.
Husk, hvor du kommer fra, Anna.
God tur.
De er mit blod, marven i mine knogler, -
- og det her er mit landskab. Det, jeg består af.
Jeg kan ikke undslippe det, jeg kan ikke fornægte det.
Og alligevel er jeg nødt til det.
Tag sikkerhedsseler på.
SANDHEDEN GØR OS FRIE
Hej.
Jeg er Dumisani Mkhalipi fra SABC.
- Din lydmand til høringerne. - Glæder mig, Dumisani.
- Bare sig Dumi. Vil du have en hånd? - Ja.
Godmorgen, Dumi. Amnesti-ansøgningerne vælter ind.
- Anna, det er bossen. - Stop. "Boss" lyder så reaktionært.
- Felicia Rheinhardt, vores redaktør. - Glad for at have dig med, Anna.
Jeg forsøgte mig med dine digte, men faldt i søvn midt i det første.
Jorden har blodets farve Blodet har jordens farve
Så var jeg stået af.
Vi har 20 sek. lyd og 40 sek. stemme til at slå en klo i lytterne.
Vi har en amerikansk radio med, så læg endelig ikke fingre imellem.
Okay. Lokale journalister her, udenlandske medier herhenne.
- Anna Malan. - Pressemøde 16.30, Mandela-salen.
Kalder du det retfærdighed?
At lade gerningsmændene gå fri og nægte ofrene hævn?
Ja, det er fredens og forståelsens retfærdighed.
Den fører folk sammen, i stedet for at støde dem fra hinanden.
Jack Marlon fra Melbourne Herald Sun.
Pastor Mzondo, afrikaanere havde kontrollen -
- med politi og hær, så de bærer vel især skylden for grusomhederne?
Det er ikke kommissionens formål at placere skyld.
Langston Whitfield fra Washington Post.
Kun hvide drog nytte af apartheidsystemet, -
- så bør man ikke drage alle hvide til ansvar?
Vi må ikke glemme, at der også blev dræbt hvide.
Mange sorte har søgt amnesti.
Anna Malan, SABC Radio.
Har Sydafrika ikke afvist Vestens retfærdighed -
- til fordel for den afrikanske, som handler om forsoning, ikke hævn.
Forsoning, når 90% af landets rigdom ligger hos en hvid minoritet?
Vi har en lang, hård vej foran os, men hvem havde troet, -
- at Sydafrika var kommet så langt?
Adam Hartley fra London Guardian.
De fleste ofre er sorte. Er de særlig gode til at tilgive?
Eller er hvide særlig gode til at slippe af sted med mord?
Tak, fordi I er kommet. Vi har ikke tid til mere nu.
Tak. Vi ses til høringerne i Mdantsane.
SANDHEDS- OG FORSONINGSKOMMISSIONEN
Undskyld.
Jeg tror ikke helt, De har forstået, hvad det er, vi vil med det her.
Jo, det har jeg skam.
- Du er afrikaaner, ikke? - Jo, og?
Det handler ikke om skyld, men ... Vi forsøger at få sandheden frem.
Sydafrikanere ønsker fred, og alle går på kompromis.
Hvor har I hvide givet jer? Må sorte sidde på bænkene i parkerne nu?
- Langston! - Du må have mig undskyldt.
Når det her er overstået, kan vi ikke sætte os i et fly og rejse hjem.
- Vi skal leve med hinanden. - Ja.
- Klart, at de vil beholde det her. - Dav.
Velkommen.
Sikke et sted.
- En drink? - Jack Daniel's.
Jack Daniel's.
- Er du Washington Post-gutten? - Ja, det er mig.
- Interesserer det her amerikanere? - Det burde det.
- Det er godt, du er her. Velkommen. - Tak.
Jeg sad tre uger på et hotel i Kigali.
Jeg var i Burma, faret vild.
Dumisani Mkhalipi. Mine venner siger Dumi og mine fjender med.
- Må jeg byde på en drink? - Ja tak.
Anna. Ja, jeg har et bånd her.
Jeg sidder på Rhodes Place Hotel og får en drink med Malcolm X.
Okay, hej, hej.
- Hvad laver du så? - Jeg er lydmand for Anna Malan.
- Hvor længe har I arbejdet sammen? - Fra i dag.
Det er løgn. Svindler.
Jeg er ikke en forbryder.
Jeg var tro mod min stat. Det kan mine overordnede bevidne.
Hovedårsagen til, at min redaktør sendte mig herover.
Bare jeg ser ham i tv, er jeg ved at skide i bukserne.
- Ham ville jeg gerne møde. - Det kan jeg godt ordne.
- Mener du det? - Ja.
Jeg har kontakter fra før i tiden.
Hej, Anna. Der er min makker.
Lad det blive mellem os to. Du skal ikke sige det til hende.
- Jeg må løbe, Dumi. Felicia ... - Glem Felicia.
Sæt dig ned og slap af. Du trænger til en stor whisky.
- Vil du have noget, Langs? - Jeg har.
Øjeblik.
Hvad er så afrikansk retfærdighed? Skal man bare sige undskyld?
Har den amerikanske journalist ikke hørt om ubuntu?
Nej, lad mig høre.
Hvorfor vil du vide det? Du har jo dannet dig en mening.
- Fri mig for dine formodninger. - I lige måde.
- Du spurgte, om jeg var afrikaaner. - Du lyder ikke kinesisk.
- Det siger du ikke. - Værsgo.
- Båndet. - Tak, Dumi.
Jeg er nødt til at løbe. Vi ses i bussen i morgen? Hej.
Så er det vel min.
Skål.
Anna.
Se, hvad Langston har lejet.
En 5 Series.
Er den ikke flot?
- Hvad hedder den sang? - Det er en salme.
"Din vilje ske" .
Hvor var Gud, da de havde brug for ham?
Han var på vores side.
SANDHEDEN VEJEN TIL FORSONING
Der er to pladser. Det er helt i orden.
Velsignede Herre, lad os hale ofrene frem fra glemslen.
Lad os fortælle deres historie.
Lad os give dem en afslutning.
Amen.
Mrs. Virginia Tabata, mor til Nyameko Tabata, -
- fortæl din historie.
Da min søn forsvandt, hørte vi om en politimand i Port Elizabeth, -
- som havde noget i en flaske på sit bord.
Når han blev spurgt, hvad det var, svarede han:
"Det er en bavianhånd. En kommunisthånd på flaske."
Jeg har hørt, at før de dræbte min søn, skar de hans hænder af, -
- så hans fingeraftryk ikke var der.
Hvordan skal jeg sige det?
Giv mig min søns hånd tilbage, så jeg har noget at begrave.
De kom i deres søndagstøj, -
- mødre og hustruer, for at komme af med deres sorg.
Sandheden er blevet en kvinde.
Alle genkender hende, men ingen kender hende.
Vi skal nu høre mrs. Albertina Sobandlas vidneforklaring.
Værsgo, mrs. Sobandla.
Hubert havde været væk i to uger.
Jeg var bekymret, fordi han har dårligt hjerte, -
- og han efterlod sin medicin på køkkenbordet.
Jeg gik til politiet og bønfaldt dem om at sige, hvad der var sket ham.
Det ville de ikke.
De grinede ad mig.
- Blev Sobandla ikke sigtet? - De tilbageholdt dem uden sigtelse.
- Er det dine love? - Nej, landets love.
Den dag i dag ved jeg ikke, hvad der skete med ham.
De må fortælle mig det.
Jeg må minde Dem om, sergent Dreyer, -
- at for at få amnesti, skal De aflægge fuld tilståelse -
- og bevise, at Deres motiver var politiske.
Hubert Sobandla skulle skaffes af vejen.
Han var en torn i øjet. Vi blev bedt om at lave en plan.
"En plan"? Hvad forstod De ved de ord?
Det, det altid betød, når vi fik en ordre: eliminer.
Fjern permanent fra samfundet, "lav en plan".
Det betød altid det samme. Dræb ham. Ikke andet.
Bare dræb Hubert Sobandla.
Det var ikke noget personligt. Jeg handlede efter ordre.
Hvis ordre?
Vi fik bare at vide, at vi skulle dræbe fyren.
Og dolke ham 37 gange?
- Hubert kæmpede som en tiger. - Kan en mand med svagt hjerte det?
Han kæmpede for sit liv.
Jeg vil gerne sige undskyld til mrs. Sobandla.
Jeg er meget ked af det.
Jeg har fortalt sandheden. Jeg beder om amnesti.
Dumi, hvorfor er det kun hende, der græder?
Det kommer ikke bag på os. Vi har grædt for flere år siden.
Afskårede hænder og malende beskrivelser af likvideringer, -
- da landet præsenteres for apartheids brutale metoder.
Albertina Sobandlas hjerteskærende skrig -
- indledte Sandheds- og Forsoningskommissionens høringer.
Halløj!
- Hej. - Hej, Lizzie.
Anna.
Hold nu op.
- Hold op med at forfølge mig. - Jonty slog mig.
- Hvad er der sket? - Min næse bløder.
Hold den stramt om næsen.
Jonty! Kan du så komme herned.
- Han forfølger mig overalt. - Kom nu bare her.
Ja. Øjeblik.
- Det er til dig. - Tak. Ja?
- Hallo, Anna. - Hej, Felicia.
Tillykke, min dukke. Vi er vilde med skriget.
Det gav mig gåsehud. Godt klaret, søde. Hej.
- Har du gaver med? - Ja.
Stop.
Vend dig om.
De har sendt en sort mand.
Har du problemer med det?
Jeg har intet imod sorte.
Hvad vil du mig, mr. Whitfield?
Det, du gjorde. Dem, du gjorde det imod.
- Hvem gav dig besked på det? - Jeg ved godt, hvad du er ude på.
Du vil prøve at forstå en, der har gjort grumme ting ved dine brødre.
Dine chefer siger, du er psykopat og myrdede og torterede for sjov.
Jeg havde intet med dem at gøre.
Tror du, jeg er psykopat?
Hør her, mr. De Jager. De har smidt dig for ulvene.
Har du ikke lyst til at tage dem med i faldet?
Præcis.
Så har vi et fælles mål. Lad os udnytte hinanden, mr. Whitfield.
Kommissionen er flyttet til den lille Transkei-landsby Qunu, -
- hvor det lokale sikkerhedspoliti havde et rædselsregime -
- og hævdede, at de lokale skjulte terrorister.
Børnene har fri, fordi skolen bliver brugt til høringerne.
Jeg taler desværre ikke afrikaans.
- Er de startet? - Ikke endnu.
Skal du have ild?
Tak.
Ingen årsag.
Velkommen, mr. Sobopha.
Sergent De Smidt, fortæl os, -
- hvordan De brugte elektrisk stød.
Vi brugte små bærbare generatorer med én hestekraft.
Man får personen til at tage tøjet af.
- Det hele? - Ja, sir. De skal være nøgne.
Man sætter ledninger på personen og hælder vand over dem.
Vand leder el godt.
Mr. Sobopha, fortæl os Deres historie.
De satte ledninger ... på mine kønsdele.
Ham!
Det var ham!
Så gav han mig stød alle vegne.
Min krop blev gjort fuldstændig ubrugelig.
Det, maskinen tog fra mig ...
Han vil have sin manddom tilbage.
Jeg er ikke elektriker, sir.
Jeg var ikke klar over, at det havde den virkning.
Hvad hvis De havde vidst det?
Jeg ville have mistet min pension, hvis jeg nægtede.
De stiger op som de døde til regnskabets time.
Stemme efter stemme.
Historie efter historie.
Vi sad så pænt i skolen og fik en lektion i historie.
Den skjulte historie om en skamfuld fortid.
Vent lidt, Kenny. Anna! Bussen kører.
Anna.
Du ryger ikke.
Du ryger heller ikke.
Jeg trænger til en drink.
Jeg kender et sted.
Jeg har en bil.
Bare vent til I ser ham fyren i spritforretningen.
Han er så fed, at han ikke kan komme ud af døren mere.
Det er rigtigt. Han får sendt mad derind.
Er du okay?
- Der er ikke nogen donkraft. - Og så herude i gramadoelas.
- Ude i hvad? - Det mørkeste mørke.
Lang fanden i vold fra alting.
- Hvad gør vi nu? - Jeg ringer efter en kran.
Jeg skal bare finde et signal.
- Jeg finder en donkraft. - Sikke noget forbandet sludder.
Jeg kommer tilbage med donkraft.
Wow.
Det er rigtigt med Afrikas himmel. Den er eddermame stor.
Tænk engang. Jeg sidder fast i ... Hvad var det, du kaldte det?
- Gramadoelas. - I gramadoelas med en afrikaneer.
Du blev aldrig færdig med at forklare om afrikansk retfærdighed.
- Hvad betyder ubuntu helt præcist? - At vi alle hænger sammen.
Det, der påvirker dig, påvirker mig, påvirker alle.
Når afrikanere vil hylde nogen, siger de unbuntu.
Det betyder, at de synes personen er generøs og medfølende.
Det handler om forståelse og tilgivelse.
- Nok helt nyt for en amerikaner. - Jeg er afroamerikaner.
- Jeg taler ikke om hudfarve. - Det gør jeg.
Det er det, det hele handler om.
Hudfarven trækker stregen i sandet. Det burde du vide som afrikaaner.
- Fri mig for dine formodninger. - Hold nu op med det der.
- Jeg holder op, hvis du gør. - Glimrende.
Nu kommer Dumi tilbage.
Så er jeg tilbage.
Hey, Maurice, min ven. Hvor meget?
39 Rand, ligesom sidst du fik to kasser.
Her er 40 Rand. Behold resten.
Behold resten.
- Unobuntu. - Unobuntu, ja. Unobuntu.
Du skal lægge følelse i. Unobuntu. Du skal mene det.
Tak, du. Unobuntu.
- Det kommer til at tage nogle dage. - Skål.
Det er ironisk, at du skal belære mig om Afrika.
Hvorfor ikke? Jeg er afrikaner.
Sådan har det ikke været i nogen af de Tarzan-film, jeg har set.
Jeg tilhører det her kontinent.
Hvordan kan man tilhøre et kontinent?
Jeg ville dø for det.
Jeg hører ikke rigtig til nogen steder, så.
Hvis man er sort i Amerika, -
- får de hver eneste dag en til at føle, man ikke hører til der.
De forsøger at sende os tilbage hertil.
Hvorfor skulle jeg dø for et land, hvor jeg ikke er velkommen?
Fordi du ikke har andre og håber på, -
- at det vil blive anderledes for dine børn.
- Har du børn? - Ja. Tre drenge.
Jeg har en på ni. Han er fodboldtosset.
Jeg forsøger at nå alle kampene, men når man rejser ...
- De små savner altid en. - Ja.
Dumi! Lad os smutte.
Åh, nej. Nej!
Langston!
Åh nej, nej, nej.
Fanden stå i det! Jeg har smækket nøglerne inde i bilen.
Åh nej, for fanden!
For pokker da.
Er der et sted her, hvor man kan overnatte?
Prøv Ritz inde ved siden af.
Jeg har låst nøglerne inde.
Hvad laver hun?
Halløj! The Ritz.
Spørg om de har en bøjle, så kan jeg bryde ind i bilen.
Giv mig noget mere!
Undskyld, jeg vækker Dem, men har De et værelse?
Ja, min pige. Kom ind. Det er sent.
Tak. Vi er tre. De venter derhenne.
Det tror jeg ikke.
De er amerikanere.
Ham der kender Oprah.
- Er han død? - Ja.
Døddrukken.
Fortalte du hende, at jeg var gift med Oprah?
Jeg har lavet plads til dig.
Klap i, Dumi.
Dumi.
Kan man kalde det her sted gramadoelas?
Ikke rigtig.
Hvis det er et rigtigt gramadoelas, er der ikke noget omkring det.
- Så der er forskellige gramadoelas? - Ja, det er svært at definere.
Skal vi have en cigaret?
Det kan vi godt.
Nej, vi ryger ikke officielt.
Nej, men så har vi noget at tage os til.
Okay.
Måske skulle vi lade være.
Ja, måske skulle vi.
- Hvad er det, der er så sjovt? - Det var bare en tanke.
Sort mand sover med hvid kvinde i Sydafrika.
For få år siden kunne jeg have fået livstid for det.
Hvad med hvid kvinde sover med to sorte mænd?
Hvad havde du fået?
Sikkert stor tilfredsstillelse.
- Godnat, Langston. - Godnat, Anna.
- Hvorfor var apartheid nødvendig? - Et simpelt regnestykke.
Vi er fire millioner. De er 30 millioner.
Når man angribes af terrorister, må man gøre, hvad der skal gøres.
- lnklusive tortur. - Korrekt. For at få information.
Derfor lavede vi træningslejren for askaris ude i gramadoelas.
- Ved du, hvad en askari er? - Ja.
- Når I tog en guerillasoldat ... - Terrorist.
Så tævede I dem, indtil de forrådte kammeraterne.
Så måtte de skifte side og blev vores bedste dræbere.
- Hvorfor? - De sælger deres sjæl.
Forræderi. Når man afskyr sig selv, er det jo lettere at afsky andre.
Forestil dig, at I ikke var blevet sejlet over havet.
At I var blevet i Afrika.
Hvad var du så blevet?
Terrorist? Eller en askari?
Torteret til døde af dig, velsagtens.
Eller omvendt.
Hvorfor ikke? Som nu min gode ven, Eddie Fishier.
Da ANC var færdige med ham, -
- kunne man ikke se, om han var dreng eller pige.
Jeg bebrejder dem ikke noget. Alle kneb gælder i krig og kærlighed.
Fem til seks.
Tungen var fjernet.
Han var blevet mishandlet.
Det eneste, jeg kunne kende min søn på, var fødderne.
Jeg kender min søns fødder.
Skægget var flået af ham på den ene side af ansigtet.
De havde rykket det ud ét hår ad gangen.
Den hvide betjent sagde: "Nu har vi dig, din kaffir."
Min søn blødte kraftigt fra munden.
Jeg hørte skud.
Jeg løb, jeg gled, jeg faldt.
Jeg kravlede ud ad hoveddøren.
Min søn drømmer om det.
Han vågner og kalder på sin far.
Enhver moders mareridt:
Ude af stand til at trøste et sørgende barn.
De har hørt Anna Malan fra SABC.
Dav, Langston.
Side syv, Tony. Nederst på side syv, for fanden.
Du har selv sendt mig herover.
Så lad dog være med at stuve min artikel om bag i avisen.
For langt væk?
Hvornår er politivold blevet noget, der er langt væk fra amerikanere?
Undskyld. Hvad tænker jeg dog på?
Det er jo ikke noget nyt, når ofrene er sorte.
Fanden stå i det.
De er pisseligeglade, Dumi, så længe det er sorte, der bliver dræbt.
Tingene er ikke altid sorte eller hvide.
Nogle gange er de sgu grå.
- Hvad for noget? - Hallo, Langston.
Jeg laver bare sjov. Det er bare ølsnak, ikke?
Hej, Kenny. Anna! Lad os vise dem, hvordan man danser.
Det vil jeg gerne se.
- Skal du med ud og spise? - Lidt senere, tak.
Anna? Det er til dig. En kvinde, som har hørt dig i radioen.
- Hun vil ikke tale med andre. - Hallo?
Jeg har noget slemt. Til dig.
Hvad?
- Din datters lig? - Lig?
Vi førte hende op i bakkerne. Man må gøre sig hård.
Vi skulle have informationer ud af hende.
Der er hun.
- Voldtog I hende? - Hun var nøgen i tre dage.
Det var ikke nok. Hun ville ikke ud med noget.
Hun bad om nogle trusser. Vi sagde selvfølgelig nej.
Hun fandt en plastikpose og lavede sig nogle trusser.
Vi bad hende lægge sig på knæ og skød hende gennem hovedet.
Kors, hvor var hun tapper.
De vil have mig til at sætte elhegn op.
Og så 500.000 for at komme en gang om ugen.
Og om et halvt år vil de sælge dig et nyt system.
Hvis her er nogen om et halvt år? Ved I, hvem der rejser?
- Dave Margolis er smuttet. - Han fik alle tiders job i Florida.
Så er det slut med hjerteoperationer i Wits.
- Hvad med arkitektbranchen? - Vi trænger til en blodtransfusion.
Kan man voldtage ud fra et politisk motiv?
Når sikkerhedspolitiet voldtog kvinder i detentionen, -
- retfærdiggjorde de det med, at de skulle have information ud af dem.
Så kan man voldtage ud fra et politisk motiv?
Som advokat må jeg vel sige, -
- at man godt kan voldtage ud fra et politisk motiv.
Hvis fx voldtægt benyttes som torturmiddel -
- til at opnå informationer, så kan voldtægt logisk set godt -
- have et politisk motiv.
Du mener altså ... at voldtægt kan være logisk?
Er der nogen, der vil have kaffe?
Nej, vi må hellere køre. Klokken er mange. Amy?
- Det har været en pragtfuld dag. - Den er svær. Man skal have ...
Ligesom nazisterne hævder, at de bare parerede ordrer, -
- brugte sydafrikanske gerningsmænd den undskyldning.
Er mennesket sådan, at det villigt begår ugerninger, -
- så længe loven tillader det?
Dumi. Pang! Forsiden.
Ja? Anna Malan. Anna?
Moderen, som så sønnen med indvoldene hængende ud.
Du sagde da ikke, at hun sked på gulvet, vel?
Nej, jeg sagde, at hun gled på gulvet. I blodet.
Gudskelov. For det er ikke tilladt at bande i radioen.
- Tak, søde. Farvel. - Farvel.
Søde ...
Vi går i luften om fem minutter.
Sydafrikansk holocaust, et folkemord?
"Alle hvide sydafrikanere er lige så skyldige, som gerningsmændene."
Hvordan kan du skrive sådan noget sensationslort?
Du kommer her med din egen skide dagsorden.
Så, så, så.
Du vil renses for det, din regering har gjort i dit navn de sidste 40 år.
"Jeg vidste det ikke." At folk kom i den elektriske stol?
Fik hænder i flasker? Tungerne hevet ud?
Skal jeg sige: "Ja, jeg vidste det. Ja, jeg så de ting."
Er det det, du vil have? Ja, ja, ja.
Jeg vidste ting. Det gjorde vi alle, -
- men ikke alle detaljerne.
Kalder du en afskåret hånd for en detalje?
At skyde en kvinde i skeden. Er det en detalje?
Det der behøver jeg ikke høre på.
Du skal høre hvert et ord, så du ikke mere kan sige: "Jeg vidste det ikke."
- Dit dumme svin! - Hold op, Anna.
Anna! Du skal i luften om tre minutter.
Kom nu.
At dele deres smerte med andre, giver ofrene en vis lindring.
De har hørt Anna Malan for SABC.
Undskyld.
Nej, du har ret.
Jeg er opdraget til at behandle sorte med respekt.
- Jeg har gjort, hvad jeg kunne. - Ja.
Drik din kaffe.
Hvor langt kan vi drage ud i hvert et hjørne af dette land?
Hvor mange historier og hvor meget smerte kan vi have med?
Vi havde boet på den jord i århundreder, da de kom.
Vi forsøgte ad fredelig vej i årevis, men de lyttede ikke til os.
De tvang os til at gribe til våben.
Mr. Van Der Weyden, fortæl os Deres historie.
Vi havde haft tre angreb i området, -
- så vi kørte rundt i konvoj af hensyn til sikkerheden.
Vi var på vej fra kirke. Min kone var i den forreste vogn med børnene.
Jeg sad i den næste sammen med min bror.
Vi havde geværerne. Vognen kørte gennem porten ...
Vognen kørte gennem porten og hen over landminen.
Ved l, hvordan det føles at lede efter sin treårige, yngste søn -
- uden nogensinde at finde ham, -
- fordi han er forsvundet ud i den blå luft?
Synes De, at De har lyst ... til at fortsætte?
Dagen efter ledte vi efter min kones ben. Det måtte være der.
Han ledte efter sin kones ben.
I stedet fandt vi et stykke af min søns kranium.
Der sad hjerne på det. Jeg tog det med hjem og begravede det.
- Hvorfor begravede han hjernen? - Vær stille.
Anna.
Undskyld, hr. formand, jeg har et spørgsmål.
- Jeg har et spørgsmål. - Kom her.
- Jeg føler mig dum. - Det behøver du ikke.
Det er aldrig løbet af med mig før.
- Sådan noget kan ske. - Tak.
Alle de ord, de brugte til at ydmyge folk.
Ordrerne til at dræbe og tortere folk -
- blev givet på mit eget sprog, afrikaans.
Mit hjertes sprog.
Det sprog, jeg har skrevet om kærlighed, skønhed ...
... og ømhed på.
Hvad gør det mig til? Hvor jeg dog skammer mig.
Det skal du ikke.
Det er noget, en ung mand kan lære noget af.
Han scorer!
Anna?
Jeg er kommet tilbage.
Den er tung.
Tag ikke fejl. Intet er mere smertefuldt end vanære.
Folk i toppen lod os i stikken.
"Vi skaffer jer amnesti," sagde de, "men ellers må I klare jer selv."
Hvad er min rang i det nye Sydafrika? Ikke oberst.
Gerningsmand, psykopat, galning.
Jeg var professionel soldat. En helt.
I særlige tilfælde fik de De Jager hertil.
- Hvordan gav de dig besked? - Et blink, et nik, et vink.
Lad nu være.
Vi vidste, at det betød, de skulle dø.
Du må have noget bedre. Jeg har brug for beviser.
- Anna. Hej. - Hej.
- Hvordan gik weekenden hjemme? - Fint, fint.
Hvad med din weekend?
- Jeg har været på handel med Dumi. - Den klæder dig.
"Sandheden gør os frie."
Hungrer de efter sandheden, eller er de bare sultne, Dumi?
- Begge dele, måske. - Og der har vi gerningsmændene.
Som i de fleste tilfælde hvide mænd.
Dette barn, Peter Makeba, har ikke sagt et ord siden den dag, -
- hans forældre blev myrdet for øjnene af ham.
Jeg begyndte at strangulere mr. Makeba.
Han kæmpede vildt imod.
Sergent Schempers kvalte ham -
- ved at lægge en pude over hans ansigt.
Så affyrede jeg fire skud med min AK gennem puden.
Der var blod og fjer overalt.
Kvinden gemte sig under sengen.
Sergent Schempers dræbte hende.
Vi vidste ikke, at drengen var der.
Han stod der bare ...
... og kiggede på mig.
Jeg kunne se moderens lig ligge der.
Jeg rettede pistolen mod ham og ville skyde.
Han rørte sig ikke. Han stod bare og kiggede.
Jeg kunne ikke.
Jeg trodsede en ordre.
Jeg kan ikke sove.
Når jeg lukker øjnene, ser jeg kun ham.
Jeg vil gerne tage mig af ham. Betale hans skolepenge.
Vil I ikke nok lade mig gøre noget?
Må jeg ikke nok?
Oranje-Vrystaat, Orange Free State.
De her fristats-afrikaanere var de værste før i tiden.
Dit folk, ikke, Anna?
Min familie kommer herfra, og jeg er vokset op her.
Kender jeg dem? Ja. Er jeg enige med dem politisk? Nej.
- Kan du ikke tage en spøg, søster? - Nej.
Børn, børn! Skal I sættes af?
I skal sprede jer nu. Gå hjem.
Nogle af kommissærerne er forsinket, -
- og høringerne er udsat til i morgen.
- Det er udsat. - Helt ærligt.
Vi kan bo på mine forældres farm ikke så langt herfra.
Jeg skal ikke ... Det er sødt af dig, Anna, -
- men jeg kører med til Johannesburg.
"Gæt, hvem der kommer til middag."
- Hvad er det, der er så sjovt? - Vil du med?
Så kom.
Kom ind. Kom nu ind.
Hej, Anna.
- Randy. Prince. - Ned med jer.
Sådan, ja. Væk med jer.
De hunde er dumme. Goddag, Anna.
Mr. Whitfield er kommet fra Amerika for at skrive om høringerne.
Anderson har arbejdet hos os altid.
- Jeg er født her på farmen, sir. - Glæder mig at træffe Dem, sir.
Det er godt, De kommer og skriver sandheden.
- Anna! Anna ... - Dav, mor.
Goddag, mr. Whitfield. Velkommen. Kom indenfor.
- Jeg beklager hundene. - Anderson reddede mig.
Man kan ikke være for forsigtig nu om dage.
Jeg sniger mig til at høre dig i radioen, når her ikke er nogen.
Jeg siger ikke noget til far.
Er De den amerikanske journalist?
Ja, sir. Det er jeg. Langston Whitfield, goddag.
Willem Malan.
De har nok fået et meget dårligt indtryk af os afrikaanere?
Ja, det har jeg desværre.
De kender os ikke.
Willem ... Willem.
Din navnefælle. Langston Hughes.
Det er faktisk min yndlingsforfatter.
Hold fast på drømme for hvis drømme dør
- er livet en vingeskudt fugl ... - ... som ikke kan flyve.
Jeg har faktisk truffet ham.
På en poesikonference i Paris i 1955.
Det var den første sorte forfatter, jeg traf, og han havde sådan en ...
... barsk form for humor.
Det er en signeret kopi.
De må godt få den. Tag den nu.
Jeg vil gerne have, at De får den.
Mange tak.
Sort eller hvid, mr. Whitfield?
- Hvabehar? - Kaffen?
Han kan godt lide den sort, mor.
Det er Anna, da hun var omkring 10 år.
Det er Anton og Anna.
Anna kaldte ham "Boetie". Det betyder "lillebror".
- Har De børn, mr. Whitfield? - Ja, en søn, som lige er blevet ni.
- De må savne ham. - Det gør jeg også. Meget.
Det har mor aldrig fortalt mig om.
At hun var i Paris og traf Langston Hughes.
Underligt, at ens mor har en historie, man intet ved om.
Hvor meget ved vi om hinandens historie, Anna?
Nok.
Kong Thembu avlede Bomoyi ...
... og Bomoyi avlede Ceduma ...
... og Ceduma avlede Mngutu -
- og Mngutu avlede Jongiliswe.
Jongiliswe avlede Sabata.
Han remser sine forfædre op.
Det er for at ... placere sig selv -
- i tidens strøm.
... og Buyelekaya avlede mig.
Mit navn er Anderson Dalindyebo Mbasi.
Den dag påvirkede mit liv.
Sent om aftenen kom politiet.
"Hvem banker dog sådan?" spurgte jeg.
"Politiet," sagde de. "Luk op."
De ville have fat i min søn.
De sagde, at han er terrorist, men det var han ikke.
Den hvide politimand, -
- ham den skaldede, -
- slog mig i brystet.
Så smadrede de alt i mit hus.
Jeg sagde til dem: "Det gør selv ikke en sjakal mod fårene."
Jeg havde plantet fem træer, -
- og de bar god frugt.
Så gik de udenfor og ødelagde alle mine små træer.
Jeg vil gerne spørge politimanden:
Hvorfor ødelagde du mine træer? Fortæl mig det.
Fortæl mig hvorfor, så jeg kan tilgive dig.
Der har vi ham.
- Godt klaret. - Anna.
De gav de skiderikker besked.
Jeg viste dem, hvad ubuntu vil sige.
Vi er alle sammen en del af hinanden. Når han slår mig, slår han også dig.
Han slår alle i hele verden, -
- men også sig selv.
Det lærte Nelson Mandela os, mr. Whitfield.
De er amerikaner. Skriv om den sandhed, -
- De har hørt her i Sydafrika.
Tag min stok.
Det er en betydningsfuld stok.
Den fortæller os, at vi ikke er alene her i verden.
Ubuntu.
Føler du intet for de krænkede? Hverken medlidenhed eller skam?
Du taler om medlidenhed.
Jeg ser kun had i dine øjne.
Hvad siger du, når du kommer hjem og kysser din kone?
Eller når du fortæller børnene godnathistorie?
- "Jeg har haft en god dag." - Ved du, hvad man siger?
Når man har skåret halsen over på en, -
- fortæller man sig selv, at man redder landet fra en flok vilde, -
- som knepper ens kvinder, dræber ens børn, ødelægger landet.
Får de sorte overtaget, kører de landet i sænk, -
- ligesom det er sket i resten af Afrika.
De sorte har brug for os hvide, for de er kraftedeme ikke mennesker.
Pis. Det har jeg hørt før. Der er ikke noget nyt på bordet.
Du har spildt min tid. Godnat, oberst, og rend mig i røven.
Vil du gerne vide, hvordan det var at dræbe?
Kun lige at holde nogen i live, fordi man har brug for oplysninger.
Det var lige så godt som at kneppe en kvinde for første gang.
Om aftenen var jeg helt syg efter at komme ud og finde mig en kaffir.
- Dumme svin. - Du har lyst til at dræbe mig, ikke?
Vi er alle sammen ens. Du er ligesom mig.
Jeg har meget lyst til at dræbe dig. Ved du, hvad der redder dig?
En sort gamling med en stok ...
... og en hvid kvinde, som har påtaget sig din skam.
Vent lidt.
Du må ikke gå.
Jeg kan bevise, at de vidste, hvad vi gjorde ... generalerne.
Der var en farm, en træningslejr.
- En træningslejr for askaris? - Ja, officielt.
- Og uofficielt? - Kun til fornøjelser.
Braais og fester og en veludrustet bar.
Generalerne kom i weekenden med kæresterne for at se forestillingen.
Hvor ligger farmen, oberst?
Vil du tortere det ud af mig?
Hvor ligger farmen?
Boetold Farm tæt på Krugersburg.
Tag derhen om aftenen. Din hudfarve vil beskytte dig.
Det kan ikke være her. Jeg kender alle farmene her.
- Han holder dig for nar. - Nej, den er her.
- Bliv her. - Jeg går med dig.
Kom.
For fanden da!
Forsvind!
Kom.
Tys.
Du gode gud ...
Mr. Tabata vidste, at han skulle dø.
Han bad om at blive begravet med ANCs flag.
Han var en tapper kriger. Jeg sagde ja.
Farmen var ejet, drevet og finansieret af apartheidregeringen -
- og forbinder den tidligere regering med mord og attentater.
Det lykkedes oberst Henry De Jager at afsløre sine overordnede -
- ved at involvere sig selv.
Idet han afslørede alt og viste, at han havde pareret ordrer, -
- følte han sig sikker på at få amnesti.
Vi er overbevist om, at De Jager handlede ud fra vejledning, -
- ordre eller kommando fra en eller flere overordnede -
- fra regeringens sikkerhedspoliti.
Vi giver ham medhold, når han søger amnesti -
- på baggrund af fuld afsløring og politiske motiver, -
- men afviser den under henvisning til proportionalitet.
Oberst De Jagers metoder til at udføre sine overordnedes ordrer -
- var ude af proportion med det ønskede resultat.
Amnesti er herved nægtet.
Oberst De jager vil blive sigtet for 63 mord.
Jeg dræbte for mit land. Jeg var rede til at dø for det.
Jeg mente, at jeg gjorde det rigtige.
Hvordan kunne du tro, det, du gjorde, var rigtigt?
- Anna Malan fra Varoost Farm? - Ja.
Hvis du vil vide, hvorfor vi troede det, så spørg din bror.
- Hvilken bror? Hvilken bror? - Nej, Anna!
Hvorfor, Boetie?
Jeg kan forstå en kugle. En kugle ved jeg, hvad er.
Vi er vokset op med geværer. En kugle ved jeg, hvad er.
Men el-ledningen, -
- metalrøret med et kondom over ...
... det forstår jeg ikke.
Det kan mit hoved ikke rumme.
Forklar mig det.
Hjælp mig, Boetie. Min søde Boetie.
Vil du ikke nok?
Jeg gjorde det for vores skyld, Anna. For at vores folk kunne sove trygt.
Jeg fik blod på hænderne, for at vi kunne sove trygt.
Du vidste det godt, Anna. Vi vidste det alle sammen.
- Boetie ... - Gå, Anna.
Gå!
Mor? Mor, vi kører nu.
Dengang for mange år siden, da jeg var i Paris ...
... mødte jeg en digter fra Chile.
Tænk engang. Den anden side af jorden.
Vi kunne ikke være mere forskellige ... eller ens.
- Lad nu være, mor. - Jeg fortalte ikke din far det.
Jeg holdt ikke op med at elske ham et øjeblik.
Jeg fortalte ham det ikke, men løgnen ødelagde noget.
Selvom sandheden ikke kommer frem, så mærker man det.
Ikke flere løgne, Anna. Ikke flere løgne.
Forventer du tilgivelse?
Forventer du at få amnesti? Du kan tro nej.
Lad os for fanden få en høring. Du tilstår, og han fortæller mig, -
- om du taler sandt eller ej.
Hvor mange gange, Anna? Hvor?
Fra hvornår til hvornår?
- Jeg elsker dig. - Du må meget undskylde.
Jeg er rigtig, rigtig ked af det.
- Hej, Dumi. - Hej, Felicia.
- Hvor er Anna? - Det ved jeg ikke. Et glas?
Ja tak. Tak skal du have.
Ved de sidste høringer i Sandheds- og Forsoningskommissionen -
- fortalte en talsmand for politiet journalisterne ...
De, der begik krænkelserne -
- var enten overtjenstvillige eller forsømmelige.
Ingen politimand er blevet bedt om at begå ugerninger ...
Hun er væk, brormand.
Det er slut. Men du har da stadig mig, ikke?
- Pas godt på dig selv. - Opfør dig ordentligt.
Hej, Anna.
Vi savnede dig til festen.
Langston skal til afskedsmiddag. Min kone laver mad.
- Det kan jeg ikke, Dumi. - Er det til mig?
Tak, fordi du fik mig til at grine, når der ikke var noget at grine af.
Tak, Anna Malan.
Skal jeg ikke fylde den op til turen?
- Jeg er kommet for at sige farvel. - Det gør mig ondt med din bror.
- Langston. - Ja, mand.
- Anna. - Farvel.
- Jeg har fortalt Edward det. - Tak, du. Anna.
Pas på dig selv. Gud ske lov, vi skal væk herfra.
Min hud vil aldrig glemme dig.
Anna.
Kom, Langston.
Der bor jeg.
- Hvad fanden laver han? - Det ved jeg ikke.
Det er sgu en carjacking.
Tag bilen. Jeg er skideligeglad.
Dumisani.
Nej, lad ham være. Han er amerikaner.
Amerikaner?
Vi er Dumis venner fra før.
- Hvad? - Langston, det er okay.
Dumi gider ikke snakke mere, -
- men Dumi var meget glad for at snakke før.
- Nej. - Jo. De bestak dig.
Hvad fik du for Hubert Sobandla? 10 rand? 15? 20?
- De ville dræbe mig og min familie. - Du udpegede Hubert Sobandla.
Hvor mange andre, Dumisani?
Langston, du må tro mig. De tvang mig.
Fortæl ham, hvad det betyder.
Han skal møde sine forfædre i dag.
Åh, Dumi.
Du skal ikke begræde ham. Han er en impimpi.
Langston.
- Langston. - Dumi!
Åh gud ... Kom nu, kom nu.
Du må ikke dø. Kom nu.
Kom nu, kom nu.
- Hold ud. - Langston ... Tilgiv mig.
Hjælp!
Af kærlighed ingen anger
skønt vende tilbage gør vi ikke
på grund af dig ligger landet ikke mere
mellem os men i os
det ånder roligt
efter at være blevet såret i sin forunderlige hals
inde i mit kranium synger det og tænder min tunge
med tusind historier fik jeg brændt en ny hud
jeg er forandret for altid og vil gerne sige:
Tilgiv mig, tilgiv mig, tilgiv mig.
21.800 ofre berettede for Sandheds- og Forsoningskommissionen.
1163 gerningsmænd fik amnesti, -
- som en start på at hele apartheid-sårene.